- Wallander. - Jeg ventede på en politibil.
Blinkende lys ...
Der var en ulykke på Svartevägen. Alle biler med lys var optaget.
Hun er derude.
Kan du se hende?
Pas på min raps!
Hallo? Hallo!
Jeg vil bare snakke!
Der sker ikke noget! Jeg er politimand. Hallo?
Det er politiet. Bare rolig.
Jeg vil bare snakke. Bare rolig.
Det er politiet. Jeg vil bare ...
Nej, nej ... Stop! Stop!
Hold op!
Hvad skal vi gøre med bonden?
Kør ham på hospitalet. Han er i chok.
Der går spor gennem rapsen til laden. Hun må have taget benzinen der.
Vi undersøger laden og ser, om vi kan finde nogle spor -
- og finde ud af, hvad hun lavede her. Nogen må savne hende.
Hun havde dette rundt om halsen. Initialerne DMS.
Vi skal bruge det til identificeringen.
Hun ... skælvede. Hun ...
- Hun var skrækslagen. - For hvad?
Mig.
Vis mig sporene.
- Hej, far! - Hej!
Kom ind!
Kors, hvor er her rodet!
Glem det, far!
Får jeg et knus?
- Hvordan har mor det? - Godt.
- Hvad har du købt til ham? - Hvem?
Farfar! Jeg har købt rigtig seje vanter!
Han kan have dem på, når han maler!
Husker du min kæreste Lukas? Han spillede bas med den slags.
Du har ikke engang tænkt på det, vel?
Du må ikke glemme ham, bare fordi han har Gertrud!
Jeg har tid inden søndag. Jeg finder noget i morgen.
Du kan være en rigtig skid, far.
Ja?
DMS var 163 cm høj, ingen brækkede ben, gode tænder.
Sandsynligvis kun 15.
- Hvad kan have drevet hende til det? - Det var fuldkommen unaturligt.
Hele hendes jeg må have skreget i protest.
- 15? - I dag skader unge ofte sig selv.
Hvordan gik det med drengen, du talte om før?
Syv år gammel. Forsøgte at skære sin tommelfinger af.
Vi havde en femårig, der forsøgte at stikke øjnene ud på sig selv.
Hvad er det for en verden, hvor en 15-årig brænder sig selv til døde?
Omverdenen så os som et eksempel.
Nu er vi kørt af vejen ligesom alle andre.
Vi åbnede vores samfund -
- og vores statsminister blev myrdet på vej hjem fra biografen.
l stedet for at verden har nærmet sig os -
- har vi nærmet os verden.
Men vi har ikke fejlet med alt, hvad vi har forsøgt at opnå.
Jeg tror, verden nu ved, at Sverige er mere end Björn Borg -
- ABBA og nøgenbadning i skovsøer.
Det fører os ind på aftnens sidste gæst ...
Jeg kan hele tiden se hendes ansigt.
Hvordan hun så på mig ...
Hun troede måske, at du var en anden?
DMS.
Der findes vel en database over forkortelser og akronymer?
Jeg ville nødig blive sat til at gennemgå den. For tre bogstaver?
Okay. Det bliver altså mig ...
Kurt?
Sandsynligvis en lille økse. Ét hug.
Det kløvede næsten hans hoved. Han døde øjeblikkeligt.
- Det er forvirrende. - Ja. For rodet.
Øksen var skarp. Den ramte rigtigt.
Men se her.
Der mangler et stykke hud. Det er skåret væk.
Sandsynligvis med en kniv ... temmelig primitivt.
Skalperet? Hvad er det, der sker?
- Var det røveri? - Han havde stadig tegnebog og ur.
- Hvad med huset? - lngen tegn på indtrængen.
Medierne ligger vist ikke på den lade side.
En kendt, forhenværende politiker. Det bliver stort.
- Jeg tager mig af dem. - Giv dem ingen detaljer.
- Sig intet om skalperingen. - Som du vil.
Sig til, hvis du mangler hjælp udefra.
Det ligger i dine hænder, Kurt.
Tag hen og plag Nyberg. Vi må kende dødstidspunktet.
Mine damer og herrer ...
Vi åbnede vores samfund, og vores statsminister blev myrdet.
Wetterstedt ringede altid om, at folk generede ham på hans strand.
En gang kørte vi herud. En fulderik.
Han sagde, han var journalist. En gammel ven.
Han sad med sin vodkaflaske og stirrede på huset.
- Journalist? - Det sagde han.
- Hvad hed han? - Vi havde ingen grund til at spørge.
Wetterstedt blev ret nervøs. Den gamle lo bare.
Hans navn findes måske i telefonbogen?
Magnusson. Lars Magnusson.
Tak!
Har du hørt om Wetterstedt?
Hvor var du henne i går aftes?
Tror du, jeg kunne dræbe nogen? Se på mig.
Du har drevet rundt ved huset ... på stranden.
Ja. Jeg driver rundt.
Jeg iagttager. l kan ikke anholde folk for at kigge, vel?
l hvert fald ikke endnu.
Han knækkede dig, ikke?
Min første chefredaktør lærte mig, at der findes to slags journalister.
Dem, som graver sandheden frem, og dem, der forsøger at begrave den.
Wetterstedt kendte mange af de sidste ... for at klare frisag.
Hvad gravede du op?
Mest ludere.
Han fik en pige leveret til et hemmeligt sted hver uge.
Okay! Vi er voksne mennesker!
Men en af dem anmeldte ham for vold.
Hun sagde, han havde skåret hende i fødderne.
Hun havde ar. Det passede.
Men fyren var jo justitsminister!
Han var regeringens ansigt udadtil. En fin fyr. Alle elskede ham.
Så de bestak pigen.
- Men politiet? - Hvad med politiet?
Det var ikke kun piger. Wetterstedt troede, han var kulturel.
Kunst. Han ville gerne ses med rige samlere.
Vi tror, han blev skalperet.
Skalperet? Kors ...
En slags makabert trofæ, antager jeg.
Måske ... måske ikke.
Det kan også være et offer. Er det ikke sådan ifølge myten?
lndianerne ofrer skalpen for at befri en sjæl.
En sjæl, som nogen har forgrebet sig på.
For krigeren. For de modige.
- Spørgsmål? - Hvad er motivet til overfaldet?
Vi har udelukket røveri.
Dette brutale overfald mangler et motiv.
Hvis Magnusson har ret, havde Wetterstedt fjender overalt.
- Andet fra teknikerne? - Masser af aftryk på havelampen.
Fra en meget uforsigtig eller tidligere ustraffet.
Nu har jeg tjekket hele databasen.
- Medaljonen. Bogstaverne. DMS? - Og?
De bogstaver kan betyde 2.014 forskellige ting.
- Navne, firmaer, hjemmesider. - Kan vi ikke ...?
Vi sender det også til Interpol og Europol.
Sørg for at få et billede af medaljonen i aviserne.
Nogen må savne pigen.
Ja.
- Hvad? - Jeg spekulerede på noget ...
Det her med Wetterstedt ...
Kalle sagde, at manden var skalperet. Det her er stort!
Pigen begik helt klart selvmord.
Og det er jo tragisk og sørgeligt, men ingen forbrydelse er begået ...
En 15-årig pige satte ild til sig selv. Er det ikke en forbrydelse?
- Hvis man udtrykker det sådan ... - Hvad vil du ellers kalde det?
- Hej! Linda? - Hej!
- Har du allerede spist? - Jeg ventede.
- Det ser godt ud. - Det var det.
- Du skulle have ringet. - Det gjorde jeg.
- Jeg modtog ingen meddelelse. - Jeg lagde ikke nogen.
Arbejder du med Wetterstedt-sagen?
Jeg ved, at vi skulle besøge farfar i dag, men ...
Jeg har været der. Han har det ikke så godt, far.
Han havde lukket sig inde i atelieret og malede vildt.
Jeg tror ikke, han har det godt.
Vi tager derhen i morgen og gør noget godt for ham.
Indimellem ignorerer du ham bare. Han er din far!
- Så enkelt er det ikke. - Det ved jeg.
Vi har udelukket røveri. Dette brutale overfald ...
Du er savnet, skat!
- Pigen, du ville tale med, er her. - Jeg kommer straks.
Politiet har ikke givet nogle detaljer om mordet.
Det er en ære for mig.
Måske kan vi mødes på galleriet i morgen?
Det er dejligt at repræsentere en så ung, talentfuld kunstner som dig.
- Vi ses i morgen. - Tak.
- Jeg skal bare ... - Jeg kommer straks.
- Kurt? Vi har brug for dig her. - Okay ...
Samme våben, samme sår, samme skalpering.
Bare lidt pænere lavet denne gang.
Kurt? Konen og datteren er ovenpå.
Ved du, hvem der kan have gjort det her?
Kan det have været nogen af gæsterne?
- Sikket dumt spørgsmål! - Erika ...
Din mand var kunsthandler. Havde han fjender i branchen?
Dette er spild af tid. Det er indlysende, hvad der skete!
En galning overfaldt ham i haven!
Ud med jer og begynd at lede!
I er jo overhovedet ikke til nogen nytte!
Havde Deres mand noget med Gustav Wetterstedt at gøre?
lkke så vidt jeg ved.
Tak.
Forbindelsen mellem Carlman og Wetterstedt virker lidt tynd.
- Det er alt, hvad vi har lige nu. - Anklageren har sagt sit.
Vi må vide, hvad det drejer sig om. Er det en seriemorder?
Jeg ved det ikke! Han var måske kun efter de to her.
Det var sikkert planlagt, men der bliver måske ikke flere.
Anklageren vil have lavet en profil af gerningsmanden.
Kurt! Jeg har identificeret hende.
- Dolores Maria Santana. - Hvor kom hun fra?
Dette kom fra Den Dominikanske Republik ... via Madrid.
Hendes far meldte hende savnet i november.
Hendes far?
Godt klaret.
Hej, det er mig.
Hvordan går det? Jeg hørte ikke, du gik.
Det var midt om natten. Jeg ville ikke vække dig.
- Jo ... - Skal jeg købe en gave til farfar?
Er der sket noget andet?
Tager du dig af det? Tak.
- Okay, vi ses senere! - Nej ...
Vi har måske fundet noget på Carlman. Han har siddet inde.
Han blev anklaget for forfalskning af check og kunsthæleri.
Han var helt uskyldig.
Er du sikker? Gustav Wetterstedt var justitsminister dengang.
Fandtes der ingen forbindelser mellem ham og din mand?
Skulle en lovovertræder have forbindelser ...?
Din mand var ingen lille tyv! Han var rig og berømt!
Jeg ved ikke, hvad du insinuerer. Det ved du vel heller ikke selv?
Undskyld.
Undskyld, jeg forstyrrede jer.
Disse malerier er virkelig bemærkelsesværdige.
ldiot! Dit uduelige æsel!
Tag det roligt! Det her er blevet for meget for hende.
- Slap af. - Jeg forstår det godt.
Kom nu. Op med dig!
Vågn op. Kom nu!
Carlman tilhørte kredsen.
Wetterstedt havde sine protegeer.
Han så efter Carlman, da han kom ud af fængslet.
Var han indblandet i Wetterstedts affærer?
- Havde han med pigerne at gøre? - Ja. Det havde de alle.
Hvilke? Jeg behøver navne.
Jeg kom aldrig til bunds i det.
Hvad med politiet? Du sagde, de ryddede op efter Wetterstedt.
Hvem? Alle sammen? Kom nu! Jeg prøver at grave. Lars!
- Sandin. - Sandin?
Sædelighedspolitiet.
- Hvor er han nu? - Hvem ved?
Tak.
Hugo Sandin, sædelighedspolitiet i Stockholm. Pensioneret i 1987.
Vi har en adresse i Hässleholm.
- Er hr. Sandin hjemme? - Hvem må jeg sige, det er?
En gammel ven.
- Et øjeblik. - Tak.
- Hvem er det? - En af dine venner.
- Jeg kender ikke dig. - Wallander, politiet i Ystad.
Ystad? Er nogens kat løbet væk?
Vi kan snakke herude, eller jeg kan komme ind.
Har du hørt om Wetterstedt og Carlman?
Naturligvis! Der står jo om dem alle vegne.
- Bekymrer det dig ikke? - Hvorfor skulle det bekymre mig?
De blev skalperede. Begge to. Hvad siger det dig?
At nogen i Ystad endelig har vist lidt nosser!
- Hvad vil du mig? - Det ved du godt.
Du ryddede op efter Wetterstedt og Carlmans forbrydelse.
- Du er ikke kommet nogen vegne. - Jeg er kommet hertil.
Jeg vil vide, hvem der var involveret.
Jeg må vide, hvem der står på galningens liste.
- Tror du, jeg er med? - Det afhænger af, hvad du gjorde.
Og hvor meget man vil hugge en økse i hovedet på dig.
- Én ting ... Hvad var navnet? - Wallander.
Jeg er patriot. Jeg elsker dette land.
lndsigt, retfærdighed, seksuel frigørelse. Det sociale eksperiment.
Wetterstedt var en del af det. Mit job var at rense ham.
Det var mit job dengang, og dit job nu.
Synes du, jeg er skurken? En dag bliver det din tur, Wallander.
Så vil du indse, at du ikke har noget valg.
Jeg var ubetydelig.
En rengøringsmand. Ligesom dig.
Vil du gøre en forskel? Bliv brandmand.
- Tak for hjælpen. - Det var så lidt.
Kan du finde mere på Sandin? Han har vist ryddet op efter sig.
Din datter var her lige, Kurt. Hun efterlod dette.
- Har du fødselsdag i dag? Til lykke? - Nej.
Kriminologen er her. Mats Ekholm.
Øksen og skalperingen er det, der skiller sig ud.
- Skalpering plejer at betyde ... - Trofæ eller offer. Det ved vi.
l har vel kontaktet indianerforeninger og den slags?
- Der er interessante aspekter. - Og morderen?
Hvad er dit første indtryk?
To mord er ikke nok til at lave en profil.
Hvor mange skal du bruge? Hvis vi venter længe nok ...
To ting står klart. At mordene var overlagte.
De følger samme mønster. De ligner næsten henrettelser.
Og vi har indianermotivet. Personer i det psykiske grænseland -
- bruger tit en andens identitet eller vil være et mytisk væsen.
Det psykiske ... grænseland.
Deres mordere har vist overskredet en psykologisk grænse.
I princippet kan hvem som helst begå et mord.
På overfladen kan han leve et normalt liv.
Han har to identiteter, som han kan kontrollere fuldt ud.
Nu ved vi, at vi leder efter en -
- som virker helt normal udadtil.
Det var en stor hjælp.
Tak, Mats. Det bliver sikkert til nytte.
Er der nogle spørgsmål?
- Giv ham en chance. - Jeg føler mig ældgammel.
Men han har et flot jakkesæt.
- Vent i bilen! - Skynd dig!
- Mor ... - Vent der.
Dygtige drenge!
Nu skal vi møde far! Hun har mors telefon.
- Undskyld, jeg er forsinket! - Det er okay.
Hej, far! Til lykke med fødselsdagen.
- Du kommer for sent. - Jeg ved det. Jeg ...
Jeg er vel ikke gået glip af middagen?
- Jeg har en gave til dig. - Hvad er det?
Åbn den!
Jeg spurgte ikke.
Læg den ned.
Skal vi spise?
Værsgo.
Tak.
Arne Carlman ... kunsthandler.
- Hvad er der med ham? - En skurk. En bedrager.
Jeg hørte om det i radioen. Skønt at slippe af med ham!
- Så du kendte ham? - Var hans hjerne ''pengefarvet''?
Far ...
Du klager jo over, at jeg er uinteresseret.
Men når Carlman myrdes med en økse, bliver dit arbejde interessant!
- Hvad ved du om ham? - Jeg er et vidne!
Han var en skid. En sjover.
Det var sikkert en kunstner, der huggede ham i hovedet.
Måske er jeg mistænkt?
Varm! Den er for varm!
- Povel ... - Jeg brændte min mund!
- Fandens, hvor jeg brændte mig! - Det er i orden, far.
Det er i orden, far.
Farfar?
Det er ikke noget. Af og til bliver han bare lidt ophidset.
Er du sikker?
- Har du det godt? - Vi har det fint.
Nu vil han arbejde i et par timer.
- Farvel, skat. - Farvel, Gertrud. Vi ses!
- Jeg sagde jo, han var syg. - Gertrud siger, han ikke er det.
Fødselsdage ...
Ja?
Økse og skalpering. Men se på øjnene.
Syre. Begge øjne er brændt væk.
Øjne. Hvad fanden betyder det?
Hvor er kriminologen?
- Jeg behøver hjælp. - Jeg kan ikke finde på svar.
- Jeg har brug for tid. - Hvad siger dit instinkt dig?
Okay. Han er mere vred. Han torterer denne mand.
De andre blev dræbt med ét hug. Denne mand er mere speciel.
- Er det mere personligt? - Måske.
- Hvad med synet? - Fyren har måske set noget?
Morderen vil måske have hævn for sine egne øjne? Jeg ved det ikke!
Du gør et godt job. Men du har lidt bræk på din jakke.
Kurt! Der er noget, du bør se.
Tidevandet må være på vej ud.
Bussen er indregistreret til en Björn Fredman.
Han var hæler. Han har siddet inde.
- Hvad solgte han? - Det står der ikke.
- Han blev også anholdt for vold. - Jeg ved, hvem det er.
- Er det ...? - Ja.
Sidst, jeg hørte noget, havde han mishandlet sin gravide kone.
Den seneste adresse, vi har, er i Tomelilla.
Hvornår så du sidst din mand?
For flere uger siden. Vi prøver at undgå kontakt med ham.
- Du har flere børn, ikke? - Min datter Louise.
- Hun er ikke hjemme lige nu. - Jens sover stadig.
- Han er vågnet. Skal jeg gå? - Jeg går.
Du kan spørge mig om ting.
Sidst, far var her, skændtes han med en taxichauffør.
Han slog ham med en skiftenøgle.
Gangen før var det naboens mor.
- Så han havde fjender? - Han slog dem, der voldte problemer.
- Slog han dig? - Det blev bedre, da han flyttede.
Jeg burde vel være ked af det?
Det ved jeg ikke.
Hvordan har du det?
Det ved jeg ikke endnu.
- Har du en far? - Mener du, om han lever? Ja.
- Hvordan er han? - Hvor meget tid har du?
- Hvad laver han? - Min far er maler.
Maler han huse?
- Nej. Han er kunstner. - Kunstner. Wow ...
Hvorfor ville du være strømer?
Det har min far spurgt sig selv om i 25 år.
Jeg kunne vel ikke male.
- Han faldt i søvn. Kaffe? - Ja tak.
Jeg har et par spørgsmål til, så skal jeg nok lade jer være i fred.
Jeg laver den.
Tror du, jeg er i chok?
At jeg ikke er ked af det på grund af chok?
Han var jo trods alt din far.
Men det er ikke altid nok, vel?
Erika Carlman har forsøgt at tage livet af sig.
- Afgjort et selvmordsforsøg. - Det er nok ikke første gang.
- Jeg så arrene, da hun slog mig. - Slog hun dig?
Farens død ...
- Stod de hinanden nær? - Hvad mener du?
- Kunne det godt enes? - Hvad kommer det dig ved?
Hvad laver du her?
- Jeg vil sidde hos min datter. - Selvfølgelig.
Vi ses på stationen.
- Ja? - Du må komme hen på stationen ...
Åh gud, nej ...
Værsgo.
Jeg ville besøge dig på arbejdet.
De siger, at du kom i slagsmål.
l supermarkedet?
Den forsvinder ... Den gnaver sig ind i mig.
Demens. Senilitet. Alzheimers, eller hvad de nu kalder det.
Mener du ...? Har du været hos nogen?
Har du fået stillet en diagnose? Hvornår?
- Spiller det nogen rolle? - Hvorfor sagde du ikke noget?
- Hvorfor? - Ville du spille martyr?
Troede du, du ville blive rask? Herregud!
- Hvor lang tid har du tilbage? - Måneder. Aner det ikke.
- Ved Gertrud det? - Jeg bad hende holde mund med det.
Din forbandede gamle tyran!
Jeg er ked af det, far.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Hvad kan jeg gøre?
- lngenting. - Der må da være noget?
Vil du ordne det? Det kan du ikke. Det er, hvad det er.
Hvem slog jeg?
- Jeg ved ikke helt, hvad jeg påstår. - Men?
- Maleriet var seksuelt. - Overgreb?
Moren flippede ud, da jeg spurgte om Erika og hendes far.
Fredman har en datter, som ikke er hjemme. Unge piger ...
- Prostituerede er ikke det samme. - Vi savner forbindelsen til Fredman.
Ud over morderen. Det er samme fingeraftryk på gerningsstederne.
- Er du sikker på, det er en mand? - Skulle en kvinde gøre det?
- Hvad med en mishandlet kvinde? - Der er noget mandigt over mordene.
- Hvordan de er planlagt og udført. - Tror du, han er færdig nu?
Mit instinkt siger mig, at han ikke er det.
Nyberg, kan du ... se på det her?
- Hvad? - Laboratorierapporten ...
Din far er syg, ikke?
Jeg så, da de bragte ham ind. Raseri, forvirring ...
Der er ikke meget, vi kan gøre. Vi kan ikke helbrede Alzheimers.
Kors. Jeg lyder præcis som ham.
Jeg burde have opdaget det. Tegnene var der.
- Det er ikke din skyld. - Jeg behøver ingen psykoanalyse!
- Jeg burde ikke sige det ... - Så lad være!
Du gennemgår vist en krise lige nu.
Du er blevet skilt, har problemer med din datter og nu en syg far.
Vent lidt. Hvordan ved du det der med min kone og datter?
- Jeg har hørt de andre snakke. - Det kommer ikke dem ved.
Det kommer ingen ved. Jeg ved ikke ...
Jeg kunne måske trække mig tilbage? Dyrke gulerødder ...
- Gulerødder? - Grise måske? Nogle grise?
Fortæl mig om din kone.
Vi er separeret.
Hvis en af os træffer en anden, skal vi skilles.
Hun har mødt en anden.
Det troede du ikke, hun ville gøre.
Du bør tage hjem.
- Det kan jeg ikke. - Du kan ikke gøre mere i aften.
Hvor er din datter?
Hun venter.
Åke Liljegren. Han kaldes ''revisoren''. Han ejer mange huse.
- Hvad var hans arbejde? - Bedragerier, hvidvaskning af penge.
En tidligere justitsminister, en kunsthandler og en kriminel.
Og en hustrumishandler.
Du må desværre vække din mor.
- Er der sket et til? - Ja, det er vigtigt ...
- Jeg gør altid sådan her ... - Sikke noget rod!
Der er en klud i køkkenet. Jeg vækker mor.
- Er det din søster? - Ja.
- Louise? Er hun her ikke? - Hun er gået.
Det gør hun tit. Kammerater ... Hvorfor skulle hun blive her?
- Arbejder hun ikke? - Nej.
Hvordan går det med din far? Kunstneren?
Han har det fint, tak. Han ... er faktisk syg.
- Så han har det skidt? - Alderdomsproblemer.
Jeg er nødt til at stille din mor nogle spørgsmål om din far.
Om hvad?
Jeg må hellere tale med hende. Det handler om hans forretninger.
Hun havde aldrig noget med det at gøre. Hun var for bange for ham.
Din søster? Var hun bange for ham?
Hvorfor stiller du spørgsmål om min søster?
Jeg er nødt til at spørge om alt. Din bror Jens?
Jens løb altid ud af lokalet, når far kom.
Han slog ham, da han var lille.
- Slog han ham? - Ja. Når han græd.
- Rørte han nogen sinde din søster? - Tævede hende?
Slog eller rørte hende på andre måder?
Sikke underlige spørgsmål. Hvordan skulle jeg vide det?
- Og du ved ikke, hvor hun er? - Det har jeg jo sagt.
Jeg skal bruge et foto af hende. Må jeg tage det her?
- Jeg har et bedre et på mit værelse. - Okay.
- Må jeg låne toilettet? - Ja. Det ligger til højre.
Værsgo.
- Flot smil. - Han var her ikke.
Hej. Han faldt og slog hovedet.
Lille ven! Har du været i krig?
Sådan, Jens. Det er okay.
- Jeg tager ham, mor. - Tak.
- Undskyld. - Bare rolig. Stefan har hjulpet mig.
Pillerne tilhører Louise Fredman.
Prøv at finde lægen. Jeg tror, det er antidepressiv medicin.
Jeg har nogle oplysninger om Liljegren.
Han holdt store fester i sit hus. De varede hele natten.
- De plejede at køre piger derhen. - Prostituerede?
Fint, tak!
Prøv at få fat i nogle af kvinderne, som var med!
Erika Carlman er kommet til bevidsthed.
Det begyndte, da jeg var barn.
- Han kom til mit soveværelse. - Det er okay.
Jeg var så bange.
Jeg var nødt til at se på det der skrækkelige maleri hver dag.
Men jeg elskede ham alligevel.
Hvordan kunne jeg elske ham alligevel?
- Hvad er der galt med mig? - Der er intet galt med dig.
Han var din far.
Der er overhovedet intet galt med dig.
Er der nogen, der vil hævne pigerne?
Hallo?
Svedberg har fundet en prostitueret fra Liljebergs fester.
Der var et marked for jomfruer. Det er der tit med sådanne mænd.
De fantaserer om at bolle deres døtre.
- Jeg skal bare have navnene, okay? - Der var ingen navne.
- Var der nogen, du genkendte? - De hørte ikke til i min verden.
Tak.
Så du denne mand? Gustav Wetterstedt?
Et par gange.
Denne mand? Björn Fredman?
Hold mig udenfor. Jeg beder dig ...
Jeg har en datter. lng ville bare have hjælp.
Det er okay. Men jeg må vide, om du så denne mand?
Han var en slags kurer. Han hentede pigerne.
Han var der ofte. Men han var ikke med til festerne.
En til. Så du hende?
- Det tror jeg ikke. - Det tror du ikke?
Måske. Der var så mange piger.
Mange var udlændinge. Jeg stillede ingen spørgsmål.
En pige til. Lav, mørk hud.
- Hvor gammel er din datter? - 13.
Denne pige var 15 år. Hun bar den her rundt om halsen.
Hun brændte sig selv til døde, fordi hun var så bange.
Jeg tror, du ved, hvad hun var bange for.
Der var en mand til. Han var en slags agent.
Han var ond. Ond.
Ville du kunne genkende ham? Jeg lover at beskytte dig.
Det ved jeg ikke.
Louise Fredmans læge har ringet.
Hun har været indlagt i Lund på psykiatrisk klinik i seks måneder.
- Må jeg tale med hende? - Nej. Hun lider af traume.
Hun har ikke talt siden indlæggelsen. Hun blev fundet halvnøgen i parken.
Hun er brudt helt sammen.
- Hvorfor løj du? - Hun kan ikke hjælpe jer.
- Hendes far er blevet myrdet! - Godt! Jeg er glad for, han er død!
Vil du anholde mig nu?
Hun vil ikke tale. Hun lytter ikke.
Nej, hold op!
Lægerne siger, at hun forsøger at dø.
- Slip mig! - Mor!
Jeg ved, hvordan det går med din søster. Hvorfor sagde du intet?
Kom nu, Jens ...
Hvad er der sket med hans øjne? Slog han ikke hovedet?
Jeg synes, du skal gå.
Kom nu, Jens!
Vi har fået oplysninger om Fredman, som du bør se.
Kurt?
Fredman blev anholdt for vold for syv år siden. Sigtelserne blev frafaldet.
- Af Sandin. - Det er forbindelsen.
Det blev taget for et par år siden.
Nu er han naturligvis ældre.
Er det her manden, du så til festerne?
Kurt! Du må gøre det ordentligt!
Du kan ikke tage derhen alene!
Sandin er kørt. Vi kommer for sent.
Hallo! Det er politiet!
- Vær rar at hjælpe os! - Åh gud!
Det er okay, jeg er ...
Kurt!
- Giv mig vandet. l er i sikkerhed. - En politimand.
- Forsøg at holde jer varme. - Han var politimand.
Men en morder?
- Det er i orden. - Forstår du det?
Drengen med øjnene ...
Han havde mærker og snitsår omkring øjnene.
Moren sagde, han havde hugget sig selv med en gaffel.
Det stemte med skaderne.
Som om han forsøgte at stikke sine egne øjne ud.
Jeg rapporterede det til socialforvaltningen.
Fredman. Jens Fredman.
- Hvor er han? - Hvad laver du?
Hendes dagbog. Alt står her.
Hendes egen far solgte hende til Wetterstedt.
Sandin organiserede det og arrangerede de udenlandske piger.
- Piger såsom Dolores. - Jomfruer.
- Øjnene? - En hævn for lillebroren.
Hvordan kan en 15-årig have gjort alt det her?
Han er ikke en almindelig fyr. Han er en kriger.
- Hvad bliver hans næste skridt? - Sandin.
Det kan du ikke gøre. Jeg er din fange.
- Du har ansvaret for mig, Wallander. - Du var politimand.
En 15-årig brændte sig selv ihjel, fordi jeg sagde, jeg var politimand.
Hun troede, jeg var ligesom dig.
Hvis den galning myrder mig med en økse, vil du bøde for det!
Jeg er villig til at løbe den risiko.
Kurt ... sidevinduet.
- Wallander! - Tag det roligt, Stefan. Det er mig.
Sænk jeres våben. Sænk jeres våben!
Tag det roligt, Stefan. Giv mig øksen.
- Åh, nej! Du må ikke ... - Jeg må befri hendes sjæl.
- Jeg er nødt til at straffe dem. - De vil blive straffet.
Vær nu rar.
Giv mig øksen.
Hvad ville du gøre?
Synes du, at denne mands liv er mere værd end mit?
Mere end min søsters?
lngen fortjener at dø, Stefan.
lngen.
Jo, det gør de!
Det er i orden, Stefan.
Stefan, lig stille.
Han er okay!
Vi må af sted.
Vi må hen til farfar.
- Hvordan har han det? - Godt.
Far?
Jeg kan ikke længere klare det, far!
Jeg kan ikke!
lngenting!
Da du var lille, plejede du at spørge mig ...
... om mit arbejde ... om maleriet.
''Hvorfor maler du altid det samme?''
''Hvorfor maler du ikke andet?''
Jeg kunne aldrig forklare det.
Hver morgen, når jeg starter, tror jeg, jeg vil lave noget andet.
''l dag vil jeg male et kystlandskab. l dag vil jeg male et stilleben.''
''Måske noget abstrakt. Lade farverne lede mig!''
Så begynder jeg. Og hver gang maler jeg det samme.
Landskabet.
Uanset hvad jeg gør, er det dét, der kommer frem.
Man har sit maleri. Selv om du ikke kan lide det, er det dit.
Ved du, hvad jeg gerne ville gøre, før jeg helt mister hukommelsen?
Jeg ville gerne tage til Rom. Det vil jeg gerne.
Og se på malerier. Andre menneskers malerier.
Kan vi gøre det?
Ja, far.
Det kan vi godt gøre.
Tekster: Malene Cramer